DEL 1
MED VILKA MEDEL REDMOND BARRY
FÖRVÄRVADE NAMN OCH TITEL BARRY LYNDON
Spänn hanarna.
Barrys far hade liksom många andra söner i fina familjer uppfostrats
till juristyrket.
Och utan tvekan skulle han ha blivit mycket framstående
om han inte blivit dödad i en duell
som gällde köpet av några hästar.
Efter sin makes död gjorde Barrys mor sitt bästa
för att inte utsätta sig för skvaller.
Mången man som funnit behag i ungmön
kom med nya anbud till änkan.
Men hon tillbakavisade alla frierier
då hon förklarade sig nu leva enbart för sin son
och minnet av sitt bortgångna helgon.
Den första kärleken! Tänk vad den kan förändra en gosse.
Vilken enastående hemlighet han bär på!
Den ljuva åtrån bara strömmar ut ur en mans hjärta.
Han älskar så som en fågel sjunger
eller så som en ros slår ut.
Killarney.
Vad blir det?
Vänd på dig med ansiktet mot väggen.
Föremålet för Barrys uppmärksamhet och
orsaken till hans ungdoms trassel
var hans kusin vid namn Nora Brady.
Jag gömt mitt nackband någonstans på mig.
Om du hittar det, får du det.
Du får leta efter det var du vill.
Jag har inte höga tankar om dig om du inte hittar det.
Jag kan inte hitta det.
Du har inte letat ordentligt.
Jag kan inte hitta det.
Jag skall ge dig en vink.
Jag känner bandet.
Varför darrar du?
Inför välbehaget att hitta bandet.
Lögnare.
Vid den här tiden var Storbritannien ytterligt oroat
inför hotet
av en fransk invasion.
Adeln och folket
satte lojalt upp regementen
för att hejda inkräktarna.
Deras scharlakansröda rockar och stolta miner gjorde Barry avundsjuk.
Staden Brady sände ett kompani till.
Kilwangen-regementet där John Quin var kapten.
Hela landet surrade av krigsrykten
och militärmusiken genljöd i de tre kungarikena.
Redmond, vad är det för fel?
Var du tvungen att dansa fem gånger med kapten Quin?
Jag bryr mig inte ett dugg om kapten Quin.
Han dansar bra och är en trevlig karl.
Han klär i sin uniform.
När han bjöd upp mig kunde jag väl inte säga nej?
Du sade nej till mig.
Jag kan dansa med dig varje dag.
Att dansa med sin egen kusin verkar som om man inte kan få tag på någon annan.
Dessutom är kapten Quin man
och du är bara en pojke och alldeles utfattig.
Om jag träffar honom igen, skall du få veta vem som är den bäste.
Jag skall strida mot honom så kapten han är.
Redmond, var inte fånig!
Jag menar det.
Men kapten Quin är känd som en tapper soldat.
Det är nog bra att du slåss med bondpojkar.
Men en engelsman är en helt annan sak.
Bäst att din engelsman följer dig hem.
Barry beslöt sig för att aldrig träffa Nora mer.
Men sådana beslut, som man benhårt hållit på en hel vecka
överges för en förtvivlans korta stund.
Nej. Nora, utom för dig och fyra andra
det svär jag på har mitt hjärta
har dess låga aldrig tänts.
Ni män... ni män, John.
Era lidelser liknar inte våra.
Vi är som någon växt jag har läst om.
Vi bär bara en blomma och sedan dör vi.
Du menar att du
aldrig känt en sådan böjelse för någon annan?
Aldrig, min John. Hur kan du fråga så?
Nora beskyddades av sina bröder Mick och Ulick
i vars intresse det låg
att hennes historia med kapten Quin fick ett lyckosamt resultat.
Redmond, så roligt att se dig!
Hur kunde du göra så mot mig?
Vad är det?
Vad talar du om?
Det här är nog rätta stunden att återlämna något till dig.
Tack, Redmond.
Jag måtte ha glömt det någonstans.
Ja, det gjorde du.
Kapten Quin, får jag presentera min kusin, Redmond Barry.
Miss Brady, det förefaller
som om ni två har något att diskutera privat
och därför drar jag mig tillbaka.
Jag har inget att diskutera privat med min kusin.
Miss Brady, ni tycks ha mycket att diskutera privat.
Han betyder inte mer för mig än min papegoja eller knähund.
Brukar ni ha för vana att ge
intima klädespersedlar till er papegoja eller knähund?
Får jag inte ge min egen kusin en bit band?
Jovisst, varsågod.
Så många meter ni vill.
När damer ger en herre presenter bör andra herrar dra sig tillbaka.
Jag ber att få säga adjö.
Jack Quin!
Vad är det?
Det skall jag tala om.
Jag har fått nog av miss Brady och era irländska seder.
Vi skall vänja er vid irländska seder eller övergå till de engelska.
Det är inte en engelsk sed att damer har två älskare.
Jag får be er att betala en skuld till mig
och jag avstår från alla anspråk på den här unga damen.
Om hon föredrar skolpojkar, låt henne ta dem!
Ni skämtar!
Jag har aldrig varit allvarligare.
John, vänta.
Klåfingriga unge!
Du skall ha ett finger med överallt!
Varför kommer du här och grälar med en välavlönad herre?
Redmond, min gosse, sitt ner!
Mrs Brady, mina damer!
Den här skålen utbringas alltför sällan i min familj
och jag ber er att förena er med mig i den.
Länge leve kapten och fru John Quin.
Kyss henne, Jack, du har fått en skatt.
Så där, ja.
Skål för ett långt och lyckligt liv tillsammans.
Redmond!
Här är min skål för er, kapten John Quin.
Redmond, hur vågar du uppföra dig så i mitt hem!
Mrs Brady, ta ut barnen.
Min käre vän, hur gick det?
Vad i fridens namn betyder det här bråket?
Den spolingen är kär i Nora.
Han hittade henne och kapten i trädgården.
Nu skall han mörda honom!
Mr Brady, jag har blivit synnerligen förolämpad här!
Jag finner mig inte i sådana här saker!
Jag är en engelsman! Och en förmögen man!
Det här oförskämda unga svinet
borde piskas!
Mr Quin kan få upprättelse när han behagar
av Redmond Barry av Barryville.
Jag följer pojken hem.
Ett gott dagsverke, herr Redmond.
När din farbror sitter i penningknipa
söker du förstöra ett parti som ger familjen 1 .500 om året.
Quin har lovat att skriva av de 4.000 som oroar din farbror.
Han tar en utfattig flicka
som kastar sig om halsen på varenda karl här i trakten.
Och går miste om alla!
Och du som borde vara fästad vid din farbror som vid en far.
Det är jag.
Och det här är tacken för hans vänlighet?
Tog han inte hand om dig när din far dog?
Har han inte gett dig och din mor ett fint hem, hyresfritt?
Hör på, och det får bli som det blir.
Jag skall bekämpa den man som gör anspråk på Nora Bradys hand.
Jag skall t.o.m. förfölja honom in i kyrkan och strida mot honom där.
Jag skall utgjuta hans blod, eller han mitt.
Jag tror dig!
Jag har aldrig sett en modigare pojke i mitt liv.
Ge mig en kyss, min pojke.
Du är min själsfrände.
Så länge jag lever, skall du aldrig sakna någon vän eller sekundant.
Vill du meddela honom? Och ordna med ett möte?
Om det måste ske, så måste det.
Hör på, Redmond, min gosse, det här är bara löjligt.
Flickan kommer att gifta sig med Quin, tro mig.
Och lika väl som hon gör det, lika väl glömmer du henne.
Du är bara en pojke. Och Quin är villig att betrakta dig som det.
Eller hur, Quin?
Dublin är en fin plats.
Om du har lust att rida dit och se på staden en månad
så får du tio guineas här.
Är kapten Quin nöjd med det?
Ja, om mr Barry ber om ursäkt och ger sig av till Dublin
betraktar jag hela historien som avslutad.
Säg att du beklagar, Redmond.
Det kan du lätt säga.
Jag beklagar inte.
Och jag ber inte om ursäkt.
Jag kan lika väl fara till Dublin som till helvetet.
Då är det inget annat att göra.
Gud välsigne dig.
Det här är inte min pistol.
Det är en av mina.
Du kan behöva din för nästa ronda.
Lycka till, Redmond.
Mina herrar
spänn hanarna.
Mina herrar
sikta.
Ett.
Två.
Tre!
Är han död?
Stendöd.
Det här har varit en svår dag för vår familj.
Du har berövat oss 1 .500 om året.
Rid iväg innan polisen dyker upp.
De får veta det innan vi lämnat Kilwangen.
Redmond, jag följer med dig hem.
Hur annorlunda hade inte Barrys öde blivit
om han inte blivit kär i Nora.
Och om han inte slängt vinet i ansiktet på kapten Quin.
Men han var bestämd att bli vagabond.
Och striden med Quin försatte honom på resande fot vid unga år.
Som vi nu snart skall få se.
Men pojken måste gömma sig en kort tid i vilket fall.
Dublin är bästa stället.
Han kan stanna där tills det hela blåst över.
Men det stackars barnet har aldrig varit hemifrån!
Vore han inte lika säker här?
Jag önskar att det vore så.
Men fogdarna kan vara på väg redan.
Dublin ligger bara fem dagars ritt härifrån.
Det finns inte en själ som känner honom där.
Jag vill inte tjata om otrevliga saker
men ni vet vad som kan hända honom om han blir fast.
Det blir bra.
Det blir bra i Dublin, mamma.
Ingen pojke som just fått sin frihet och har 20 guineas på fickan
är särskilt ledsen.
När Barry red mot Dublin tänkte han inte så mycket
på den snälla mor och på det hem han lämnade kvar
utan mer på morgondagen och dess ljuvligheter.
Jag skulle inte kunna få lite vatten?
Goddag, unge man.
Vill ni inte ta en bägare med oss?
Nej, tack.
Vill ni ha något att äta?
Tack för er vänlighet men jag måste vidare.
Adjö.
Ursäkta mig.
God morgon igen, unge man.
Tänk inte ens på det.
Stig av hästen.
Håll upp händerna över huvudet.
Stig framåt.
Hur står det till? Jag är kapten Feeney.
Kapten Feeney till er tjänst.
Den berömde kapten Feeney?
Just han.
Får jag presentera min son, Seamus.
Vem har jag den äran att tala med?
Mitt namn är Redmond Barry.
Nu får vi övergå till det mer obehagliga stadiet av vår korta bekantskap.
Vänd er om och håll händerna högt över huvudet, tack.
Det måste finnas 20 guineas i guld här, pappa.
Ni tycks vara en mycket välbeställd ung man.
Kapten Feeney, det är alla pengar min mor ägde.
Kan jag inte få behålla dem?
Jag har själv lagen i hälarna.
Jag dödade en engelsk officer i en duell och måste hålla mig undan i Dublin.
I mitt yrke hör vi många sådana historier.
Er är den mest rörande jag hört på flera veckor.
Jag kan ändå tyvärr inte bevilja er begäran.
Men jag skall tala om vad jag tänker göra.
Ni ska få behålla de fina stövlarna som jag annars skulle tagit själv.
Nästa stad ligger bara 8 km härifrån.
Och jag föreslår att ni börjar gå nu.
Får jag inte behålla min häst?
Jag skulle gärna göra er till viljes
men folk som vi måste kunna färdas snabbare än våra kunder.
Farväl, unge man.
Ni kan ta ner händerna nu, mr Barry.
Gales infanteriregemente under befäl av generallöjtnant Charles Gale
vilken utmärkt sig under den sista tidens tråkigheter
behöver ett flertal man som ersätter för de veteraner
som förtjänat att pensioneras med en shilling per dag.
Alla duktiga unga män som är tillgängliga
och traktar efter att bli gentlemän genom att bära vapen
inbjudes härmed att träffa rekryteringsofficeren
som lovar dem all den uppmuntran
som förtjänster och gott uppförande berättigar till.
De som uppfyller kraven
erhåller Hans Majestäts Kungliga Premie på en och en halv guinea
med komplett beklädnad, vapen och utrustning.
Leve konung George och Old England!
För en ung man i knipa
som dödat en man i en duell och var ivrig att gömma sig undan lagen
syntes chansen att få utmärka sig i de europeiska krigen
mycket lönsam.
Och med kungens behov av folk brydde man sig inte om varifrån de kom.
Hallå där, gosse!
Kan jag få en ny bägare? Den här är full med smuts!
Full med smuts! Ge herrn en handduk och en tallrik sköldpaddssoppa.
Om du vill reta honom fråga om hans fru
tvätterskan som trycker ner honom.
Mr Toole, är det en handduk som er fru tvättat?
Hon säger att hon ofta torkar er i ansiktet med en.
Fråga varför han inte ville träffa henne igår när hon kom hit.
Varför gömde ni er igår när er fru kom hit för att hälsa på er?
Var ni rädd för att få en örfil?
Mina herrar, ni kan få göra upp med knytnävarna om ni vill.
Vi ska bilda en fyrkant för det ändamålet.
Mina herrar, stig fram här!
Skaka hand!
Inta era ställningar!
Inte bitas, sparkas eller klösas.
Den som står kvar upprätt har vunnit!
Mina herrar, börja boxas... nu!
Barrys träning fortsatte i lägret.
På en månad förvandlades han till en riktig soldat.
Regementsstyrkan ökades nu hela tiden
med nyanlända trupper
som skulle sluta sig till de arméer som kämpade i Tyskland.
En välkommen syn en dag:
hans sekundant vid den ödesdigra duellen,
kapten Grogan.
Det hade hjälpt om vi fått veta vad det blivit av dig.
Har du inte tänkt på att skriva till din mor?
Jovisst.
Men jag skämdes så över att jag förlorat hennes pengar
min fars svärd och pistoler
att jag inte kunde berätta det.
Din mor bryr sig inte om sådana saker.
Hon tänker bara på dig.
Ikväll måste du skriva ett ordentligt brev till henne
och tala om att du är frisk och välbehållen.
Det skall jag göra.
Mår miss Brady bra?
Det finns bara sex fröknar Brady nu.
Har det hänt Nora något?
Det tog henne så hårt att du gav dig iväg
att hon måste trösta sig med en äkta man.
Hon är nu... mrs John Quin.
Fanns det en John Quin till?
Det är samme man. Han blev återställd efter såret.
Ditt skott kunde knappast skada honom. Det var gjort av tågvirke.
Bradys ville inte låta dig döda 1 .500 om året till familjen.
Duellen ordnades bara för att få dig ur vägen.
Den fege Quin vågade inte gifta sig
av rädsla för dig.
Men träffade honom det gjorde du min gosse.
Med en fin tjock plugg av rep.
Det tog en timme innan den harkranken kvicknade till.
Behöver du pengar?
Du kan anlita mig för jag fick några hundra av din farbror.
Så länge de räcker behöver du inte vara utan.
Det skulle behövas en historiker att förklara orsaken till.
Sjuåriga kriget som Europa var invecklat i
och till vilket Barrys regemente nu var på väg.
Det räcker med att säga att England och Preussen var allierade
och i krig med
fransmännen, svenskarna, ryssarna och österrikarna.
Barrys första stridskänning
var bara en skärmytsling med en fransk eftertrupp
som intagit en fruktträdgård vid en väg
som den engelska huvudstyrkan lite senare ville använda sig av.
Fastän historieböckerna inte nämner den
var sammanstötningen minnesvärd nog för de deltagande.
Jag har bara några hundra guineas kvar till dig
för jag förlorade resten på kortspel igår kväll.
Kyss mig, min gosse, för vi träffas aldrig mer.
Det går an att drömma om ärorika krig i en bekväm fåtölj hemma
men det är en annan sak att uppleva det direkt.
Efter vännens död kretsade Barrys tankar mindre kring militär ära
än kring att komma ifrån militärtjänsten
vid vilken han var bunden i sex år till.
Herrarna må tala om ridderlighetens tidsålder
men kom ihåg de bönder, tjuvskyttar och ficktjuvar de leder.
Det är med dessa sorgliga redskap som stora krigare och kungar
har förrättat sina mordiska värv.
En ung man kan knappast råka värre ut
än vad Barry gjort nu.
Men ödet ville inte att han skulle förbli engelsk soldat länge till.
Av en händelse
kom han att lämna tjänsten på ett ganska ovanligt sätt.
Freddie, jag hoppas att du inte blir ond på mig
men jag tror inte att du blir så glad för det jag talar om.
Vad är det?
Lova mig först att du behärskar dig.
Jonathan, var inte fånig! Du låter så förfärligt mystisk.
Vad är det?
Jag måste nog tyvärr ge mig av igen.
På cirka fjorton dagar.
Du kan väl inte mena allvar?
Jo, tyvärr. Och jag kan inte göra något åt det.
Och vart skall du nu?
Till Bremen med viktiga meddelanden och depescher till prins Henry.
Men förra gången lovade du mig att det aldrig skulle hända mer.
Jag vet. Och jag lovar att jag hållit min del av överenskommelsen
men Pontersby vågar inte anförtro det åt någon annan.
Här fick han den chans att fly från armén som han hade sökt.
Det var inte långt ifrån det område som besatts av deras preussiska allierade
där officersuniformen och papperen
skyddade honom från alla misstankar
och tillät honom att hinna före nyheterna om hans desertering.
Är du arg på mig?
Äsch, du vet att jag inte kan vara arg på dig länge.
Vid sådana här tillfällen förstår jag hur mycket jag håller av dig
och hur tomt livet skulle vara utan dig.
Barry blev glad att se det preussiska infanteriets blåvita uniformer.
Så nu var han borta från den mark som besatts av hans egna landsmän.
Hans avsikt var att ge sig av till Holland
nästan det enda neutrala landet i Europa på den tiden
och sedan fortsätta hemåt på något sätt.
När han red sin väg
kände sig Barry återigen på sin mammas gata
och beslöt sig för att aldrig mer avvika från en gentlemans väg.
Ursäkta mig, fröken.
Goddag.
Talar ni engelska?
Jag talar lite.
Jag har inte ätit något på hela dagen. lngen mat.
Finns det något värdshus här där jag kan få en måltid?
Nej, det tror jag inte.
Det närmaste att få något att äta är Grünberg.
Bor ni nära här?
Skulle ni kunna ge mig något att äta? Jag betalar er gärna.
Jag tror det.
Är det en pojke eller flicka?
En pojke.
Vad heter han?
Peter.
Hur gammal är han?
Han är ett år.
Var är Peters pappa?
Var han är?
Ute i kriget.
Hur länge har han varit borta?
Förlåt, jag förstod inte.
Vad då?
Länge.
Sedan våren.
Det måste vara svårt för er att vara ensam.
Det är det.
Det måste vara farligt för er att vara i kriget.
Jag är officer och måste göra min plikt.
Är ni ibland
ensam?
Ibland.
Vad sade ni att ni heter?
Löjtnant Fakenham.
Nej, jag menar
namnet före Fakenham.
Mitt förnamn?
Jonathan.
Skulle ni vilja
bo hos mig?
Några dagar, eller en tid...
Det vore mycket trevligt.
På återseende, min sköna Lischen.
Jag älskar dig.
Var rädd om dig.
Gud vare med dig.
En dam som skänker sitt hjärta åt en pojke i uniform
måste vara beredd att byta älskare ganska snabbt
om hennes liv inte skall bli trist.
Lischens hjärta påminde om mången stad i närheten.
Det hade stormats och intagits många gånger innan Barry belägrat det.
Under de fem krigsåren
hade Fredrik Den Store så åderlåtit sitt kungarike på män
att han måste värva rekryter
som inte drog sig för något brott, inklusive människorov
för att kunna förse hans lysande regementen med kanonföda.
Godafton, sir.
Kapten Potzdorf. Vem har jag äran att tala med?
Godafton. Löjtnant Fakenham, Gales infanteriregemente.
Kan jag hjälpa er med något?
Tack, kapten, men jag måste vidare med brådskande depescher.
Er bestämmelseort?
Bremen.
Då tycks löjtnanten ha kommit vilse.
Bremen ligger åt motsatta hållet.
Är ni säker på det?
Inte att undra på!
Min avresa bestämdes så snabbt att min ordonnans glömde att ge mig kartor.
Jag förstår.
Ta inte illa upp, löjtnant,
men har ni några identitetspapper?
Naturligtvis.
Kan jag få se dem?
Tack, löjtnant, jag hoppas att jag inte förorsakat er besvär.
Inte alls.
Nu när vi rider åt samma håll
kan jag få erbjuda er en måltid och en säng för natten?
Och en karta för resan.
Det var mycket vänligt av er, kapten. Jag tackar gärna ja.
Barry behandlades mycket hövligt
och fick tusen frågor om England
som han besvarade efter bästa förmåga med att hitta på tusen historier.
Han beskrev konungen och ministrarna.
Skröt med att den brittiske ambassadören i Berlin var hans morbror.
Och erbjöd t.o.m. Potzdorf ett introduktionsbrev.
Hans värd föreföll helt nöjd med de här historierna.
Han förledde Barry med en skicklig blandning av frågor
och smicker.
Förlåt mig, men jag vet så lite om ert England
utom att ni är världens tappraste nation
och att vi har tur som har sådana allierade.
Löjtnant Fakenham
vi skålar för vänskapen mellan våra två stora nationer.
Skål för våra två stora nationer.
Ni är en lyckans ost som skall vidare till Bremen i morgon.
Jag känner en av Europas vackraste kvinnor där.
Skulle ni vilja ta med ett brev till henne?
Javisst.
Vem skall ni förresten överlämna era depescher till?
General Williamson.
General Percival Williamson?
Ja, just han.
Den här mannen är arresterad!
Arresterad? Kapten Potzdorf
jag är en brittisk officer.
Ni är en lögnare och bedragare.
Ni är en desertör.
Jag misstänkte er i morse, och era lögner har bekräftat det.
Ni låtsas medföra depescher till en general som varit död i tio månader.
Brittiske ambassadören i Berlin
skulle vara er morbror med det löjliga namnet O'Grady.
Vill ni låta värva er eller skall vi ange er?
Jag tar värvning.
Den preussiska militärtjänsten var värre än den engelska.
En menig soldats tillvaro var fruktansvärd.
Oupphörliga bestraffningar som varje officer hade rätt att utmäta.
Gatlopp var det vanliga straffet för mindre förseelser.
De allvarligare bestraffades med stympning eller döden.
Mot slutet av Sjuåriga Kriget leddes armén
som var berömd för disciplin och tapperhet, av infödda preussare
men bestod till största delen av
folk från mänsklighetens lägsta plan
lejda eller stulna från alla Europas länder.
Barry föll sålunda i sämsta tänkbara sällskap
och han var snart väl förfaren i allt slags dåligt uppförande.
Hjälp mig härifrån!
Översten lät meddela att konungen var mycket nöjd
med regementet i slaget vid Audorf.
Och korpral Barrys tapperhet då han räddade kapten Potzdorf
skulle belönas med en summa av två friedrich d'or.
Korpral Barry... åtta steg framåt
marsch!
Korpral Barry.
Ni är en tapper soldat. Och tycks komma från en fin familj.
Men ni är lat och karaktärssvag.
Med dåligt inflytande över männen.
Trots er begåvning och tapperhet lär ni inte nå framgångar.
Jag hoppas att översten har fel.
Jag har råkat i dåligt sällskap men bara gjort som andra soldater.
Jag har aldrig haft någon vän och beskyddare
för vilken jag skulle kunna göra mig förtjänt.
Översten må tycka att jag är värdelös och sända mig till djävulen
men jag skulle kunna gå till djävulen för att tjäna regementet.
Kriget var snart slut och Barrys regemente förlades till huvudstaden.
Han hade sedan en tid tillbaka ställt sig in hos kapten Potzdorf
vars förtroende för honom nu skulle lönas.
Får jag föreställa min farbror polisministern.
Jag har talat med ministern om dig och din lycka är gjord.
Vi skall få dig loss från armén
knyta dig till polisbyrån och så småningom
erbjuda dig möjligheter till mer ordnade förhållande än förut.
Jag har uppskattat din lojalitet mot mig och regementet.
Nu finns det en annan sak du kan hjälpa oss med.
Om du lyckas, kan du
lita på att bli väl belönad.
Jag skall göra mitt bästa.
I Berlin finns en herre i kejsarinnan av Österrikes tjänst.
Han kallar sig Chevalier de Balibari.
Han tycks vara yrkesspelare.
Han är libertin.
Förtjust i kvinnor och god mat.
Belovad, förekommande.
Han talar både franska och tyska.
Men vi har skäl att tro att denne monsieur Balibari
stammar från ditt hemland, lrland
och att han kommit hit som spion.
Din kännedom om engelsmännen
gör dig lämpad att träda i hans tjänst
och ta reda på om han är spion eller inte.
Är ni intresserad av det här uppdraget?
Jag är intresserad av allting som kan tjäna er
och kapten Potzdorf.
Du skall förstås inte kunna ett ord engelska.
Och om Chevaliern undrar om din accent, säger du att du är ungrare.
Du deltog i kriget.
Du lämnade armén på grund av sjukdom.
Sedan tjänade du hos monsieur Quellenberg i två år.
Han är i Schlesien nu, men du skall få ett betyg från honom.
God morgon, Ers Nåd.
Ni är alltså den unge mannen som Seebach rekommenderat.
Ja, Ers Nåd, här är mina betyg.
Ert namn är Lazlo Zilagy?
Monsieur de Quellenberg rekommenderar er på det bästa.
Han är mycket vänlig.
Det var mycket oklokt av honom,
men när Barry ställdes inför hans storslagenhet
och ädla sätt
fann han det omöjligt att förställa sig.
De som aldrig varit från sitt land
vet inte vad det vill säga att höra en vänlig röst i fångenskapen.
Och de kan inte förstå orsakerna till
det känsloutbrott som nu skulle äga rum.
Ni tycks vara den rätte för mig.
Tack, Ers Nåd.
Är ni sjuk?
Sir, jag har en bekännelse att göra.
Jag är irländare.
Och heter Redmond Barry.
Jag tvingades in i preussiska armén för två år sedan.
Den här tjänsten hos er har ordnats
av min kapten Potzdorf och hans farbror, polisministern
för att jag skall kunna bevaka era göranden,
och för att lämna upplysningar till dem.
Chevalieren blev lika rörd över att få träffa en landsman.
Ty han var också landsflyktig.
Och en vänlig röst, en blick
återkallade hemlandet i hans minne.
Han går regelbundet i kyrkan och är mycket religiös.
Efter mässan går han hem till frukost.
Sedan tar han en åktur i sin vagn.
Barry lämnade regelbundna rapporter till ministern.
Innan dess hade han gått igenom dem med Chevaliern.
Han instruerades att tala sanning
så långt som det var möjligt.
De upplysningar han lämnade var mycket noggranna och exakta
fastän inte särskilt betydelsefulla.
Vin eller en toddy?
Vin.
Det var överenskommet att Barry skulle uppträda som betjänt.
Att han i främmande sällskap inte skulle kunna ett ord engelska.
Och att han skulle hålla ett öga på korten när han serverade.
Då han hade god syn
och naturlig fallenhet
kunde han vara sin käre husbond till stor hjälp
mot hans motspelare vid det gröna bordet.
Om han t. ex. torkade av bordet med en servett
hade fienden starka ruter.
Att rätta till en stol betydde ess kung.
Om han sade "Toddy eller vin, My Lord?"
menades hjärter, och så vidare.
Prinsen av Tübingen
som hade nära kontakt med Fredrik Den Store
var lidelsefullt begiven på spel liksom alla herrar
vid nästan alla Europas hov.
Ni är skyldig 15.500 friedrich d'or.
Chevalier
fastän jag inte kan säga hur
tror jag att ni har spelat falskt.
Jag förnekar Ers Nåds anklagelse
men ber er säga hur ni skulle ha blivit bedragen.
Jag vet inte
men jag tror att jag har blivit det.
Ers Nåd är skyldig mig 15.500 friedrich d'or
som jag ärligt har vunnit.
Chevalier
om ni vill ha era pengar nu, måste ni strida för dem.
Om ni vill ha tålamod
kanske jag betalar er något en annan gång.
Ers Nåd, om jag är så flat att jag går med på det
måste jag ge upp en hederlig och lukrativ sysselsättning.
Jag har sagt allt som behöver sägas.
Jag står till ert förfogande allt efter era önskemål.
God afton.
Blev prinsen bedragen?
Vad jag kan förstå, herr minister, nej.
Jag tror att han vann pengarna ärligt.
Vad är Chevalierns avsikter?
Jag vet inte säkert.
Prinsen förklarade att han skulle bli tvungen att strida för pengarna.
En duell med prinsen är otänkbar.
Prinsen har inte gett honom något annat val.
Kan ni komma tillbaka hit i morgon utan att väcka misstankar?
De tillåter inte en duell med prinsen.
Men finns det då något skäl att han betalar sin skuld till mig?
Hälsa dem att jag tänker begära upprättelse.
Se inte så nedslagen ut, min gosse.
De kan inte skada mig, det ser österrikiska ambassaden till.
I sämsta fall kan de utvisa mig från sitt trista land.
Om de skulle göra det
var inte orolig, ni lämnas inte kvar här.
Var inte rädd för det.
Konungen har beslutat att utvisa Chevaliern ur landet.
Har han redan begärt upprättelse?
Inte än, men jag tror att han tänker göra det
möjligen i dag.
Då måste det här ordnas i morgon.
Alla åtgärder är vidtagna.
Du sade att han tar en åktur efter frukost varje dag.
Finns det något skäl att han inte skulle göra det i morgon?
Bra.
När Chevaliern kommer ut till sin vagn i morgon bitti
möts han av två officerare som eskorterar honom till gränsen.
Hans bagage skickas efter senare.
Utmärkt.
Klockan tio nästa morgon
kom Chevalier de Balibari
ut för sin vanliga morgontur.
Var är min tjänare, Lazlo?
Jag skall fälla ner fotsteget.
Vad är meningen?
Var god stig in.
Är jag arresterad?
Vi skall åka till gränsen.
Gränsen? Men jag är på väg till österrikiska ambassaden.
Jag har order att se till att ni
kommer välbehållen över gränsen.
Men jag skall inte åka till gränsen
utan till österrikiska ambassaden i viktiga angelägenheter.
Jag har order att föra er till gränsen med alla nödiga medel.
Men följer ni med frivilligt
överlämnar jag från prinsen av Tübingen
dessa 2.000 friedrich d'or.
Hela Europa skall få veta om det här.
På så vis, utan papper eller pass
och bevakad av två preussiska officerare
eskorterades Barry över gränsen till Sachsen och friheten.
Chevaliern själv hade utan intermezzon passerat gränsen kvällen innan.
Genom dessa lyckliga omständigheter var Barry fri på nytt
och började sin bana som yrkesspelare
fast besluten att fr.o.m. nu alltid leva en gentlemans liv.
Fyra vinner.
Snart mottogs han och Chevaliern vid alla Europas hov.
Och snabbt
befann de sig i de bästa sällskap där spel omhuldades
och där de väl förfarna i det facket alltid var välkomna.
Sju.
Varför inte sju?
Allt, ja.
Inga fler insatser.
Nummer sju
till banken.
Nya insatser.
Chevalier, vill ni ge mig en kredit på 5.000 louis d'or?
Naturligtvis, Lord Ludd.
Alltihop på fyra.
Inga fler insatser.
Fyra förlorar.
Det spelar ingen roll.
Nu är jag trött.
Nu vill jag äta middag. Skall vi?
Ursäkta mig, Lord Ludd.
Om ni inte tar illa upp.
Inte alls.
De spelade alltid på kredit med hederliga och högvälborna personer.
De ansatte aldrig någon för att få vinsterna
eller vägrade att ta emot reverser.
Men ve den som inte betalade när reversen förföll.
Barry stod alltid och väntade med räkningen.
Och de flesta skulder betalades.
Hans skicklighet med svärdet och beredvillighet att använda det
vidmakthöll firmans anseende, så att säga.
Jag betalar er idag, sir.
Även om deras liv
kunde förefalla glansfullt, var det inte utan faror och svårigheter
och krävde begåvning och beslutsamhet.
Och de måste leva ett resande och splittrat liv.
Och fastän de red på lyckans flodvåg
och hade framgång med kortspelet gav deras arbete dem inte mycket
utöver vackra kläder och några smycken.
Fem år i armén och ansenliga erfarenheter av världen
hade förjagat alla de romantiska föreställningar om kärleken
som Barry haft från första början.
Och han började fundera över, som många gentlemän före honom
att gifta sig med någon förmögen och förnäm kvinna.
Och så som så ofta sker
sammanföll dessa tankar med den första anblicken av en dam
som hädanefter kommer att spela en viktig roll i hans livs drama.
Grevinnan Lyndon
vicomtesse Bullingdon av England
baronessan Castle Lyndon av lrland.
En synnerligen förmögen och mycket vacker kvinna.
Maka till Sir Charles Lyndon.
Riddare av Bath
och George lll: s minister vid flera av Europas smärre hov.
En invalid i rullstol.
Nerbruten av gikt och ett otal sjukdomar.
Grevinnans kaplan, mr Runt
tjänade som lärare åt hennes son, den lille vicomte Bullingdon
en melankolisk liten pojke som var mycket fästad vid sin mor.
Jag går och tar lite frisk luft.
Ja, My Lady.
För att göra en lång historia kort.
Sex timmar efter att de träffats var grevinnan förälskad.
När Barry väl gjort hennes bekantskap
tog han varje tillfälle att utöka umgänget
och var knappast utom synhåll för grevinnan.
God afton, mina herrar.
Sir Charles.
God afton, mr Barry.
Har ni legat med min maka?
Förlåt?
Jag är en man som hellre blir kallad hanrej än idiot.
Jag tror att Sir Charles druckit för mycket.
Er kaplan, mr Runt, föreställde mig för er maka
för att hon skulle ge mig ett råd i en religiös angelägenhet.
Han vill vara i mina kläder!
När mitt öde är nära att fullbordas, känns det inte skönt
att ha ett så lyckligt hemliv som jag?
Med en så huld maka att hon redan nu tänker på att utse en efterträdare.
Är det inte en tröst med en så omtänksam hustru
som gör allt klart för min hädanfärd?
Jag hoppas att ni inte tänker lämna oss snart?
Inte så snart som ni kanske tror.
Jag har varit illa däran många gånger de här fyra åren.
Och då fanns alltid en kandidat eller två
som väntade på att söka platsen.
Mr Barry.
Jag beklagar att jag låter er eller någon annan vänta.
Kunde ni inte vidtala min läkare
eller låta kocken krydda min omelett med arsenik?
Vilka är oddsen att jag får leva till att få se mr Barry hängd?
Sir, skrattar bäst som skrattar sist.
Jag hämtar läkare.
Lite konjak, Sir Charles.
Ur en notis i Saint James' Chronicle:
"Avliden i Spa i Belgien.
"Sir Charles Reginald Lyndon.
"Riddare av Bath, ledamot av parlamentet
"och sedan många år.
"Hans Majestäts representant vid många europeiska hov.
"Han efterlämnar alla sina vänner i kärt minne."
Paus.
DEL II.
Redogörelse
för de olyckor och katastrofer som drabbade Barry Lyndon.
Mina kära
vi har samlats här inför Gud
och inför denna församling
för att förena denne man och denna kvinna i det heliga äkta ståndet.
Ett år senare, den 15:e juni
år 1773
fick Redmond Barry äran att föra grevinnan Lyndon till altaret.
Vigseln förrättades av pastor Samuel Runt, grevinnans kaplan.
Det må på intet sätt förkomma
eller obetänksamt inträffa
av lättsinne eller godtycke
att männens köttsliga lusta och aptit tillfredsställas
likt vilda odjur utan förståelse
utan vördnadsfullt,
försynt,
rådligt,
måttfullt,
och gudfruktigt.
Betänk de orsaker för vilka äktenskapet instiftades.
Först
lnstiftades det för att avla barn till att uppfostras
l Herrens tukt och förmaning och till att prisa Hans heliga namn.
I andra hand
lnstiftades det som ett botemedel mot synd och för att undvika otukt.
Barry hade nu nått upp till framgångens höjder
och hade av egen kraft skaffat sig en högre samhällsställning
sedan han fått Hans Majestäts nådiga tillstånd att anta
sin förtjusande grevinnas namn.
Från och med nu bar Redmond Barry namnet
och titeln Barry Lyndon.
Redmond, vill du låta bli att röka en stund?
Lady Lyndon var snart ämnad att inta en plats i Barrys liv
som inte betydde mycket mer än de eleganta mattor och tavlor
som utgjorde den angenäma bakgrunden till hans tillvaro.
Lord Bullingdon förefaller ovanligt dyster i dag?
Ni borde vara glad över att er mor gift om sig.
Inte så här.
Och inte med sådan brådska.
Och avgjort inte med den här mannen.
Jag tror att ni dömer er mor för hårt.
Tycker ni inte om er nye far?
Inte särskilt.
Han förefaller mig bara vara en enkel opportunist.
Jag tror inte att han älskar min mor alls.
Och det gör mig så ont att se henne göra sig själv till åtlöje.
Efter ett år skänkte grevinnan Barry en son.
Bryan Patrick Lyndon blev hans namn.
Grevinnan och Barry levde efter en tid åtskilda.
Hon föredrog lugnet. Eller rättare sagt, han föredrog det för hennes räkning
som förespråkare för att kvinnor bör leva lugnt och stillsamt.
Dessutom var hon mor och borde trivas utmärkt med
att klä, uppfostra och kela med deras lille Bryan
för vars skull det var lämpligt, ansåg Barry
att hon avstod från världsliga nöjen och lättsinnigheter
och istället överlämnade den delen av familjeplikterna
att handhas av honom.
Lady Lyndon förföll till ett melankoliskt och sentimentalt sinneslag.
Och lämnad ensam av sin make var hon sällan glad eller på gott humör.
Till sina andra bekymmer måste hon nu också lägga svartsjuka
och hitta rivaler t.o.m. bland sina tjänsteflickor.
Samuel, vad kan klockan vara?
25 minuter över 11, My Lady.
Ett sista spel, mina damer?
God morgon, mina damer.
Vill ni ursäkta oss. Jag vill säga ett ord till Lady Lyndon i enrum.
Förlåt mig.
Den här rocken är sydd i bästa sammet
och skickligt arbetad med silvertråd.
Ni har aldrig sett någon bättre sammet vävd någonstans.
Förlåt, mina herrar.
God morgon, käraste.
Vi tar barnen med på en åktur till byn och är hemma vid tedags.
Ha det så trevligt. Vi ses då.
Adjö, lille Bryan.
Lord Bullingdon.
Ta väl hand om din mor.
Ge din far en riktig kyss nu.
Lord Bullingdon
skall du uppträda så mot din far?
Lord Bullingdon, har du tappat talförmågan?
Min far var Sir Charles Lyndon. Jag har inte glömt honom, om andra har det.
Lord Bullingdon, du har förolämpat din far!
Det är ni som förolämpat min far.
Vill du ursäkta oss lite, vi har något att diskutera privat.
En -
två -
-sex.
Lord Bullingdon
jag har alltid velat leva på vänskaplig fot med dig.
Men du skall veta en sak.
Jag betalar alltid med samma mynt.
Jag har aldrig tagit till käppen mot en Lord förut
men om du tvingar mig till det, vänjer jag mig snabbt vid det.
Har du något att säga?
Du kan gå.
Inte utan skäl trodde Barry
att Bullingdon redan från början utfärdat krigsförklaring mot honom
och att de tråkiga följderna enbart
var avhängiga av Bullingdon.
Jag skall göra dig till en riktig trollkarl nu, Bryan.
När Bullingdon växte upp till man
blev hans hat mot Barry lika intensivt
som hans ökade tillgivenhet för sin mor.
Mycket bra, Bryan. Bocka nu.
Då Bryan fyllde 8 år kom traktens adliga familjer
för att gratulera.
Alldeles tomt på både insidan och utsidan.
För handen över. Finns det något där?
Underbara sidennäsdukar i underbara färger!
Buga, Bryan, det var strålande!
Mycket bra.
Nu får vi se om du har något bakom örat!
Ja,
en liten boll som vi skall trolla bort -
Här är den bakom min armbåge.
Håll handen över min gröna sidennäsduk
så, får vi se om ni kan trolla fram en blomma. Kan ni det?
Här kommer den.
Regnbågens färger!
Alla regnbågens färger bildar bara en färg, Bryan.
Inget i min magiska låda.
De bildar färgen vitt.
Och där är min egen
söta vita kanin.
Vi smög oss mot fästningen och jag hoppade först över muren.
Mina män hoppade efter mig.
Du skulle ha sett fransmännens miner när 23 vilda djävlar
beväpnade med svärd och pistoler kom nerhoppande i deras fästning!
På tre minuter kapade vi lika många artilleristhuvuden
som det fanns kanonkulor.
Senare fick vi besök av vår ädle prins Henry.
"Vem är mannen bakom det här?" Jag steg fram.
"Hur många huvuden kapade ni?" sade han.
"Nitton", sade jag. "Och vi sårade många."
Och sanna mina ord om han inte brast ut i gråt.
"Min ädle man", sade han.
"Här är nitton guldguineas, en för varje huvud ni kapade."
Vad säger du om det?
Fick ni behålla huvudena?
Nej, de blir alltid kungens egendom.
Vill pappa berätta något mer?
I morgon.
Vill pappa spela kort med mig i morgon?
Javisst. Försök sova nu.
Får ljusen vara tända?
Bryan, stora pojkar sover inte med ljusen tända.
Men jag är mörkrädd.
Min älskling, det finns inget att vara rädd för.
Men jag vill gärna ha ljusen tända.
Du skall få sova med ljusen tända.
Tack, pappa.
En välsignelse att min käre pojke nått den ställning han förtjänat
tack vare en uppfostran som jag offrat allt för.
Lille Bryan är förtjusande.
Och du lever i prakt och ståt.
Din hustru har en skatt
hon inte skulle fått om hon äktat en hertig.
Men om hon skulle tröttna på min vilde Redmond
och hans gammaldags irländska seder
eller om hon skulle dö
vilken framtid skulle min son och min sonson då ha?
Du äger inte en penny själv.
Du kan inte göra några affärer utan hennes underskrift.
Vid hennes död skulle all egendom gå till unge Bullingdon
som är dig föga tillgiven.
Du kan stå utblottad i morgon.
Och lille Bryan utlämnad på nåd och onåd åt sin styvbror.
Får jag säga en sak?
Det finns bara en väg för dig och din son till verklig trygghet.
Du måste skaffa dig en titel.
Jag blir inte lugn förrän jag ser dig som Lord Lyndon.
Dina inflytelserika vänner
kan tala om för dig hur sådant går till.
Ty pengar - vid rätta ögonblicket och på rätta stället
kan uträtta vad som helst.
Barry kände faktiskt någon som visste hur sådant går till.
Det var den framstående advokaten och f.d. regeringsledamoten.
Lord Hallam
vars bekantskap, liksom så många andras, han gjort vid spelbordet.
Råkar ni känna den 13:e Earlen av Wendover?
Jag tror inte det.
Han tillhör en av herrarna i Hans Majestäts kabinett
och med vilken vår ärade monark har mycket nära förbindelser.
Enligt min åsikt skulle vi göra klokt i
att förlita er på honom avseende er önskan att förvärva pärtiteln.
När jag upptar någon, mr Lyndon, är han eller hon på den säkra sidan.
De kan inte ifrågasättas längre.
Mina vänner tillhör de bästa människorna. Kanske inte de mest dygdiga
eller de minst dygdiga eller de klyftigaste
eller de dummaste, rikaste eller mest välborna.
Men de bästa.
Med andra ord människor som inte kan ifrågasättas.
Jag kan inte lova hur lång tid det tar.
Som ni förstår är det ingen lätt fråga.
Men varje gentleman med ett gods och 30.000 om året
bör ha en pärtitel.
Bakom mig stod en helt främmande man.
Jag såg på honom och han sade till mig:
"Ursäkta mig, kan ni säga mig om Lord Wendover lever eller är död?"
Jag blev alldeles mållös av förvåning.
Sedan blev jag arg och svarade: "Han är död."
Hans strävan efter pärtiteln var en av Barrys mest olyckliga företag.
Han gjorde stora offer för att nå det målet.
Han slösade pengar här och diamanter där.
Han köpte mark för tio gånger värdet
och inhandlade tavlor och värdesaker till ruinerande priser.
Han gav fester för de vänner som stödde hans begäran
och som genom förbindelser med kungen skulle kunna lägga ett gott ord.
Och mutor erbjöds också. Dessutom högt upp i toppen.
Så nära Hans Majestäts person att det skulle förvåna er att höra
vilka ädlingar som nedlät sig till att ta emot hans lån.
Den här är av Ludovico Cordi,
en lärjunge till Alessandro Allori.
Den är daterad 1605
och föreställer De tre vise männens tillbedjan.
Den är vacker.
Jag älskar konstnärens blå färg.
Ja, den är mycket vacker.
Får jag fråga om priset?
Det här är en av mina bästa tavlor.
Men om ni tycker så mycket om den kan vi säkert komma överens.
Lord Wendover, Ers Majestät.
Det gläder mig att se er här idag.
Hur mår Lady Wendover?
Tack. Ers Majestät. Lady Wendover är mycket bättre.
Så skönt! Hälsa henne från mig och säg att vi saknar henne här.
Och era utomordentliga pojkar?
De mår utmärkt. Charles ha gått till sjöss under kapten Geary
och John är i Oxford för att lära sig predika och be.
Utmärkt!
Ers Majestät, får jag presentera mr Barry Lyndon.
Mr Lyndon. Vi tyckte mycket om Sir Charles Lyndon.
Och hur mår Lady Lyndon?
Hon mår utmärkt, Ers Majestät.
Mr Lyndon har satt upp ett kompani att bekämpa rebellerna i Amerika.
Bra, mr Lyndon. Sätt upp ett kompani till och far med dem.
Barry var intelligent nog att tjäna en förmögenhet
men var oförmögen att behålla en.
De egenskaper och krafter som får en människa att lyckas
kan sedan också vara orsaken till hans undergång.
Nu tyngdes han av de besvärliga sysslor och åtaganden
som utgör avigsidorna av förmögenhet och hög ställning.
Hans liv nu
tycktes mest bestå av att avfatta brev till advokater och mäklare
och en ändlös korrespondens
med inredare och kockar.
Mina herrar, jag måste lämna er ett ögonblick. Fortsätt med ert arbete.
Vad betyder
nitisk?
Bryan, jag försöker arbeta.
Men vad betyder det?
Det betyder plikttrogen, flitig.
Vad betyder fyrhörning?
En fyrhörning är en fyrsidig figur, t. ex. en kvadrat eller rektangel.
Var tyst nu och låt mig få arbeta.
Bryan, håll tyst!
Har du sett min penna?
Nej, det har jag inte.
Bryan, sluta med att föra sådant oväsen.
Det är min penna!
Nej, det är det inte!
Vill du hålla tyst!
Det är min penna!
Jag skall ge dig en läxa!
Vad tusan försiggår här?
Jag har sagt åt dig att aldrig lägga hand på det barnet.
En -
två -
-sex.
Var det allt, mr Redmond Barry?
Ja, det var allt.
Hör på här.
Fr.o.m. nu tar jag inte emot några bestraffningar mer från er.
Jag dödar er om ni lägger hand på mig igen.
Är det uppfattat, sir?
Ut härifrån!
Tycker ni inte att mina skor passar honom bra?
Kära barn
så synd att jag inte är död, för din skull.
Då skulle Lyndons få en värdig representant
och få avnjuta alla förmåner
av Barrys av Barryville frejdade börd.
Eller hur
mr Redmond Barry?
Som jag älskar detta barn
kunde jag också ha älskat hans äldre bror
om han visat sig värdig en mors tillgivenhet.
Så länge en människa kan stå ut har jag tålt
alla skändligheter från den irländske uppkomlingen ni tagit till er säng.
Det är inte bara hans låga börd och brutala sätt jag avskyr
utan också hans skamlösa uppträdande mot er
hans brutala och ofina uppförande,
hans öppna otrohet
och hur skamlöst han rånat och förskingrat min och er egendom.
Då jag personligen inte kan straffa denne gemene skurk och inte kan tåla
att se hur han behandlar er,
och då jag avskyr honom som pesten
har jag beslutat att lämna mitt hem för alltid.
Åtminstone under hans förhatliga liv
eller under mitt eget.
Får Ers nåd sällskap?
Nej, jag blir ensam.
Rostbiffen är mycket god, My Lord.
Goddag, Neville. Hur mår du?
Vill du inte göra mig sällskap?
Tack, Barry, det var mycket vänligt av dig
men jag väntar sällskap strax.
Så synd. Lady Lyndon och jag har saknat dig på sista tiden.
Framför mina hälsningar till Lady Lyndon
och säg att jag varit mycket upptagen och inte borta ofta.
Den åttonde i nästa månad skall vi ha några gäster på kortspel
och vill gärna se dig och Lady Wendover hos oss.
Jag skall se i min kalender men tror att jag är upptagen den kvällen.
Jag hoppas att du inte är upptagen så vi får träffas.
Jag skriver om jag är ledig eller inte.
Jag ser fram mot att höra ifrån dig. Det var trevligt att råkas.
Om han så mördat Lord Bullingdon
kunde Barry knappast ha mötts med större kyla och förbittring
än den han nu mottogs med överallt.
Hans vänner undvek honom
och rykten gick om hans grymhet mot sin styvson.
Nu kom alla räkningar på en gång
alla räkningar han samlat på sig under äktenskapet
vilka kreditorerna nu sände lika snabbt som enhälligt.
Deras antal var skrämmande.
Barry satt nu fast i en trasslig härva av räkningar och skulder
av inteckningar och premier, och i allt ont som därmed följde.
Och Lady Lyndons förmögenhet tullades nästan obotligt
för att gälda fordringarna.
Är det bra?
Utmärkt.
Vad är det?
Det är en påfågel.
Vad står det?
Jag såg den fågeln i går.
Vem är det?
Mamma i sin vagn.
Åker hon till London?
Jag vet inte.
Barry hade sina fel
men ingen kunde påstå att han inte var en god och ömsint far.
Han älskade sin son med en blind förkärlek.
Han nekade honom inte något.
Han hyste stora förhoppningar för pojken
och hade så tusenfalt innerliga förväntningar
inför hans framtida lycka i denna värld.
Men ödet hade bestämt att han inte skulle lämna någon av sin ätt efter sig
och att han skulle sluta sitt liv
fattig, ensam
och barnlös.
Vill pappa ge mig en häst?
Ge dig en häst?
Men du har ju lilla Julia.
Bara en ponny, ingen riktig häst.
Då kan jag rida med på jakt.
Tror du att du är stor nog för jakt?
Jonathan Plunkett är bara ett år äldre än jag och rider med sin pappa.
Jag får tänka på saken.
Snälla pappa, säg ja. Jag önskar mig ingenting hellre än en häst.
Jag skall tänka på det.
Tack, snälla pappa!
Vad vill ni ha för honom?
Etthundra guineas.
En fin liten häst men väl knappast värd så mycket.
Sjuttiofem är nog snarare det rätta priset.
Jag går med på åttio guineas, inte en shilling mindre.
Fem guineas skall inte skilja två gentlemän från en skål. Åttio då.
Ta hästen till Doolans gård. Han behöver ridas in lite.
Säg att det är en överraskning till herr Bryans födelsedag.
Och kom själv ihåg det.
Vad är det?
Köpte pappa hästen?
Vilken häst?
Hästen jag skulle få på min födelsedag.
Jag vet inget om någon häst.
En av stallpojkarna sade till Nelly att pappa redan köpt den.
Och att den var hos Doolans för inridning.
Är det sant?
När är det din födelsedag?
På tisdag.
Du får vänta tills dess att se.
Då är det sant! Tack, pappa!
Lova mig att inte rida på hästen utom tillsammans med pappa.
Ja, mamma, jag lovar.
Och jag lovar dig ett ordentligt pisk
om du försöker att gå till Doolans för att se honom innan din födelsedag.
Ja, pappa.
Har du förstått?
Ja, pappa.
Lovar du mig?
Ja, pappa, jag lovar.
Bra, ät upp din mat.
Förlåt att jag besvärar er med det här
men jag tror att herr Bryan varit olydig
och smitit iväg till Doolans.
När jag kom till pojken rum i morse var sängen tom.
En kock såg honom gå över gården i gryningen.
Han måtte ha gått genom mitt rum när jag sov.
Gode Gud, vad har hänt här?
Jag såg pojken rida över fältet
och ha besvär med hästen som stegrade sig.
Plötsligt föll djuret omkull på rygg och pojken kastades av.
Bryan, varför lydde du mig inte?
Förlåt, pappa.
Jag får väl inte pisk nu?
Nej, min älskling,
du får inte pisk.
Ta min häst och rid som tusan och hämta doktor Broughton.
Hälsa honom att han måste komma genast. Förstår du?
Läkare tillkallades.
Men vad kan en läkare göra i kamp mot den grymma, oövervinneliga fienden?
Han kunde bara konstatera att det stackars barnets fall var hopplöst.
Hans föräldrar fick ha honom kvar i två dagar.
Den enda trösten var att han inte hade några smärtor.
Skall jag dö?
Nej, min älskling, du skall inte dö. Du skall bli frisk.
Men jag kan inte känna någonting utom i händerna.
Betyder det att jag redan är död i delar av min kropp?
Nej, min älskling, det var där du blev skadad av hästen.
Men du kommer att bli frisk.
Pappa, om jag dör, kommer jag till himlen då?
Ja, naturligtvis min älskling,
men du kommer inte att dö.
Får jag mammas hand.
Får jag pappas hand.
Vill ni båda lova mig något?
Lova mig att aldrig gräla mer
utan att älska varandra
så att vi får träffas igen, i himlen
dit Bullingdon säger att grälsjuka människor aldrig kommer.
Vi lovar.
Vill pappa berätta om fästningen?
Javisst.
Vi smög oss mot fästningen
och jag hoppade först över muren, och mina män hoppade efter mig.
Du skulle ha sett
fransmännens miner när 23 vilda djävlar med svärd och pistoler
kom nerhoppande i deras fästning!
På tre minuter
kapade vi -
"Jag är uppståndelsen och livet", sade Herren.
"Den som tror på mig, fastän han är död
han skall ändå leva.
Och den som lever och tror på mig
skall aldrig dö.
Jag vet att min Frälsare lever
att han skall möta mig på den yttersta dagen.
Och om så maskar komma att förgöra denna kropp
skall jag ändå livs levande se Gud
som jag själv skall se och mina ögon skall skåda.
Vi kom tomhänta till denna värld
och skall förvisso lämna den tomhänta.
Herren gav och Herren tog.
Välsignat vare Herrens namn."
Barrys sorg var otröstlig.
Den enda tröst han kunde få var ur flaskan.
Hans mor var den enda som stod vid hans sida i olyckans stund.
Och många kvällar, då han inte var medveten om hennes närvaro
såg hon till att han kom i säng.
"Herren Välsignad
nådens fader och tröstens Gud.
Vi bönfaller Dig att ha förbarmande med denna.
Din hårt drabbade tjänarinna.
Du har lagt en tung börda på hennes axlar
och fått henne att inse -...
Hennes Nåd, alltid dyster och nervös
hängav sig åt gudfruktighet
med en sådan intensitet att man kunde tro att hon var förryckt.
Under de dystra förhållanden som nu rådde på Castle Hackton
fick tillsynen av hela hushållet och Lyndon-egendomen
tas om hand av mrs Barry som noggrant
skötte alla detaljer som rörde det stora godset.
Ni vill tala med mig?
Ja, pastorn. Varsågod och sitt.
Jag vill diskutera några frågor senare, Graham
men vill ni gå till Hennes Nåd nu
och be henne underteckna de här papperen.
Pastor Runt
jag behöver inte förklara att den tragedi som drabbat familjen
medför att en lärares tjänster inte är påkallade här längre.
Och eftersom vi har ansenliga bekymmer med pengar
måste jag tyvärr - högst motvilligt - be er om
att lämna er anställning.
Jag är väl medveten om er belägenhet.
Och ni behöver inte tänka på min lön, som jag lätt kan undvara
men det är uteslutet att jag kan lämna Hennes Nåd i hennes nuvarande tillstånd.
Tyvärr måste jag säga
att ni till största delen bär ansvaret för hennes sinnestillstånd.
Ju förr ni lämnar oss, desto friskare blir hon.
Ni får ursäkta
men jag tar bara instruktioner från Hennes Nåd.
Pastor Runt.
Hennes Nåds tillstånd lämpar sig inte för att ge instruktioner till någon.
Min son har gett mig i uppdrag att förestå Castle Hackton
tills han kommit över sin sorg och kan återuppta sina plikter.
Så länge jag bestämmer
får ni ta era instruktioner från mig,
jag tänker bara på Lady Lyndons bästa.
Ni tänker bara på Hennes Nåds namnteckning.
Ni och er son har nästan lyckats ödelägga en hel släktförmögenhet.
För att få något kvar
håller ni Hennes Nåd som fånge i hennes eget hem.
Pastor Runt,
vi diskuterar inte den här frågan längre.
Ni packar och reser i morgon bitti.
Gud, hjälp! Hjälp!
Mitt i allt detta virrvarr
gjorde Hennes Nåd ett försök att ta sitt liv med gift.
Fastän hon bara blev svårt medtagen
på grund av den obetydliga dos hon intagit
föranledde detta ett ingripande från ett visst håll.
Som sedan länge väntat på det.
Om min mor hade dött
hade det varit mitt fel,
som om jag själv hade gett henne strykninet.
Ty till evig vanära för mitt släktnamn
har jag genom min feghet och min svaghet
tillåtit Barrys att brutalt
och okunnigt tyrannisera vår tillvaro
vilket har brutit ner min mor
och förslösat och ödelagt en fin familjeförmögenhet.
Mina vänner säger sig stå på min sida, men bakom min rygg
föraktar de mig.
Och med all rätt.
Emellertid
vet jag vad jag måste göra nu.
Och vad jag skall göra.
Till varje pris.
God morgon.
Finns mr Barry Lyndon här?
Ja, My Lord, han är där inne.
Mr Redmond Barry
sista gången vi träffades
skadade ni och vanärade ni mig hänsynslöst
på ett sådant sätt och till den grad ingen gentleman kan tåla
utan att begära upprättelse
hur lång tid som än förflutit där emellan.
Jag har nu kommit för att begära den upprättelsen.
Mr Lyndon
det här är likadana pistoler, och som ni sett
har er sekundant laddat den ena och jag den andra.
Då de tillhör Lord Bullingdon, får ni välja vilken ni vill.
Mina herrar, för att bestämma vem som skall avlossa första skottet
kommer jag att singla slant.
Som den förfördelade parten äger Lord Bullingdon att välja sida.
Går ni båda med på det?
Om Lord Bullingdons sida faller upp får han skjuta först.
I motsatta fallet får mr Lyndon skjuta först.
Är det uppfattat?
Vad väljer ni, Lord Bullingdon?
Krona.
Det är krona.
Lord Bullingdon får skjuta först.
Lord Bullingdon
vill ni fatta posto.
Ett... två
...nio... tio.
Mr Lyndon, vill ni fatta posto.
Mr Lyndon, är ni redo att Lord Bullingdon skjuter?
Lord Bullingdon,
spänn hanen
och var redo att skjuta.
Det måste vara något fel på den här pistolen.
Jag måste få en annan.
Jag beklagar, Lord Bullingdon, men ni måste först fatta posto
och låta mr Lyndon få skjuta.
Det stämmer, Lord Bullingdon.
Er pistol har avlossats, och det räknas som ert skott.
Mr Lyndon, har ni reglerna för avfyrandet klara för er?
Lord Bullingdon,
är ni redo att mr Lyndon skjuter?
Mr Lyndon,
spänn hanen
och var redo att skjuta.
Är ni redo, Lord Bullingdon?
Har ni spänt hanen, mr Lyndon?
Var redo att skjuta.
Ett...
två...
Lord Bullingdon, i betraktande av att mr Lyndon skjutit i marken
anser ni nu att ni har erhållit upprättelse?
Jag har inte erhållit upprättelse.
Mr Lyndon, är ni redo?
Lord Bullingdon,
spänn hanen och var redo att skjuta.
Ett...
två...
Barry fördes till ett värdshus i närheten och läkare tillkallades.
Jag är ledsen att behöva meddela er, mr Lyndon
att ni tyvärr måste mista benet.
Troligen under knäet.
Mista benet?
Varför det?
Svaret är enkelt. För att rädda ert liv.
Kulan har splittrat benet under knäet och slitit av pulsådern.
Utan amputation kan jag inte lappa ihop pulsådern
och stoppa blödningarna.
När vi kommer till Castle Hackton, underrätta mrs Barry om vad som hänt.
Gå inte in på onödiga detaljer.
Tala bara om var han finns och att han blivit sårad i benet.
Hon kommer vilja åka till honom.
Se till att hon är ute ur huset och på väg till London snarast
och att hon under inga
omständigheter tillåts att träffa min mor
eller att ställa till oro i huset innan hon åker.
Javisst, Ers Nåd.
Mrs Barry, hur står det till?
Välkommen, Graham, stig in.
Har ni fått mitt meddelande?
Ja, vi väntade er.
Bra, jag ville inte komma oanmäld.
Mr Lyndon, hur står det till?
Tack, jag mår mycket bättre, Graham.
Varsågod och sitt.
Vill ni ha lite te?
Nej tack, mrs Barry. lnte just nu.
Hur lever världen med er, Graham?
Ganska hyggligt.
Trivs ni bra här?
Mycket bra.
Skall vi gå igenom den här frågan?
Naturligtvis.
Mr Lyndon.
Lord Bullingdon har instruerat mig
att erbjuda er ett årligt underhåll
på 500 guineas om året på livstid
på villkor att ni
lämnar England.
Det kommer att dras in
i samma ögonblick ni skulle återvända.
Lord Bullingdon bad mig att också att göra det klart för er
att om ni skulle besluta er för att stanna här
skulle det ofelbart medföra att ni kastades
i fängelse.
Med tanke på förhandenvarande omständigheter kommer snart
otaliga stämningar att tas ut mot er för
sedan länge utstående skulder
och er kredit är så ansträngd
att ni inte kan hoppas på
att få ut en enda shilling.
Ytterst nedslagen och besegrad
vad skulle den ensamme och förtvivlade mannen göra?
Han tog underhållet och återvände till Irland med sin mor
för konvalescens.
En tid senare reste han till kontinenten.
Hans liv där har vi inte kunnat följa exakt
men han tycks ha tagit upp sitt forna yrke som spelare
utan den forna framgången.
Han träffade aldrig Lady Lyndon mer.
Det var under George III: s regeringstid
de levde och grälade;
bra och dåliga, vackra eller fula, rika eller fattiga
de är nu alla likställda.
[Swedish]